Převážně se zajímám o styl cvičení, kterému se říká kalistenika, nebo street workout.
Dalo by se říci, že ve street workoutu šlo vždy o co nejpřístupnější cvičení pro všechny. Není zapotřebí žádných investic do začátku. Jediné co člověk potřebuje, je motivace a čas.
Cvičení s vlastní vahou začalo už za dob SSSR. U škol a na stromech se stavěli hrazdy za účelem podpory zdravého životního stylu mládeže. Se stejným záměrem v mysli byli zavedeny normy GTO ("Готов к труду и обороне" - program tělovýchovné přípravy ve vzdělávacích, profesionálních a sportovních organizacích SSSR). To vedlo ke vzbuzení zájmu o sport a pohybové aktivity u mladých. Na celosvětovou scénu se však sport dostal až počátkem 21. století s rozšířením internetu.
V době rozvoje internetu se na jedné videohostingové stránce začali objevovat amatérské klipy se zvláštním způsobem cvičení venku na ulici (z tohoto název Street workout). Některé tyto videoklipy byli nazývané Ghetto workout, což mělo nejspíše spojitost s tím, že videa nahrávali Afroameričané, kteří žili v tzv. ghettech. Jak šel čas, tento sport nabíral čím dál více příznivců po celém světě. Toho si všimly i úřední orgány, a tak se začala stavět hřiště s prvky vypomáhající tréninku (tzv. workoutová hřiště). Dnes už je street workout rozšířený po celém světě.
Jako i jiné sporty má streetworkout i vlastní soutěže. Mezi nejrozšířenější patří freestyle (cvičení ve volném stylu) a Sets and reps (opakování a série). Díky všestrannosti tohoto sportu se však nesoutěží pouze v těchto dvou kategoriích. Vzhledem k počtu možných cviků a způsobů cvičení je pouze na pořadateli jakou disciplínu a pravidla si připraví. Většina soutěží bývá rozdělena do kategorií, většinou muži, ženy a děti. Kategorie ale také můžou být dané váhově.
Freestyle, nebo-li cvičení ve volném stylu, je typ kalistenické soutěže, při které si každý soutěžící připraví sestavu několika z pravidla složitějších cviků, kterou následně předvede. Soutěž rozsuzuje porota sestavena z lidí, kteří sami už delší dobu workout dělají, a z vlastních zkušeností dokáží posoudit složitost cviku. Porota soudí pět parametrů: síla, efekt, přesnost, množství prvků v sestavě a charisma se kterým sestavu soutěžící provede. Tyto soutěže mohou probíhat buď formou souboje (battle), kdy jsou proti sobě dva soutěžící, kteří postupně předvádí své sestavy a po dokončení obou sestav porota vybírá vítězného soutěžícího, nebo formou bodování, kdy každý soutěžící předvádí svou sestavu sám a nejvyšší počet bodů vyhrává.
Tento typ soutěže je drasticky odlišný od Freestylu. Místo efektních, skoro až akrobatických cviků, se zaměřuje na funkční cviky. Na těchto soutěžích převážně najdete shyby, kliky, dipy na bradlech, leh sedy a výmyky. Organizátor vybere několik těchto cviků a případně stanoví časový limit. Následně se soutěží v počtu opakování, nejvyšší vyhrává. Proto je i rozhodování tohoto typu soutěže jednodušší, než freestyle. Není zapotřebí nijak kvalifikovaná porota, stačí sledovat, jestli někdo ze soutěžících nepodvádí, nebo si cviky neulehčuje.
Mezi soutěže ve street workoutu a kalistenice by se dali považovat i například Ninja Faktor, nebo český Gladiator race. Tyto soutěže však nejsou čistě kalistenické, ale pouze přebírají prvky z tohoto sportu.